To je samo čopor vukova. Skoro smo ih se riješili.
Kaleb, povlači me dolje. Drži se čvrsto!
Bježi! Ne, moramo ga dokrajčiti.
Daj, pomogni mi ga zakopati.
A ako ga netko otkopa i nađe?
Neka se Bog smiluje njegovoj duši.
BRANTFOR 1 milja
- Bog Alan. - Pozdrav gđo Magruder.
- Samo prođi Alane. - Hvala.
Pripremi se umrijeti Parrish!
Hej Parrish, čemu tolika žurba?
Odlazi, Parrish! Trči tati. Mi te ovdje čekamo.
- Bog Carl. - Hej Alan! Dođi vidjeti nešto.
Skoro godinu dana radim na tome. Vidjet ću ti oca.
- Želim mu pokazati ovo. - Hajde, uzmi je.
- Vjeruješ da će mu se svidjeti? - Što je to?
To je budućnost. Ako to obuče jedna zvijezda bejzbola...
- ...svi će to kupovati. Biti će to posljednja moda.
Što je?
- Ništa. - Alan!
- Tata, hoćeš li me otpratiti kući? - Billy, da li ti Jesupp još dosađuje?
Sa godišnjicom se prije ili poslije treba suočiti.
Ako se nečega bojiš, najbolji način je suprostaviti se tome.
Carl, dječak se nesmije igrati ovdje unutra.
- Što si mi htio pokazati? - Samo trenutak.
Što se događa?
Tko je bio?
Ja gospodine?
Vidjeli su te sa mojom djevojkom!
- Mi smo samo prijatelji. - Sad više niste.
Uhvatimo ga! Na njega!
Budale!
Ludnica!
Alan? Vratio si se?
Alan, ponovo... dođi?
Težak posao i determinacija, karakteristika su Bratfordovih.
- ...odavno, od naših predaka...
Bez obzira na nepredvidljiv učinak imamo...
- Napredovali smo. - Jutros sam sve znao.
- Idemo... - Moramo pričati s Alanom.
Onda mi idemo.
Pričao sam tati da Billy Jessup nije bio sam.
- Da sam bar znao... - Nema veze tata...
Ponosim se tobom. Suprostavio si im se iako ih je bilo mnogo.
Bio si pravi muškarac. Odlučili smo...
- ...da te pošaljemo u školu "Cliffside".
Čestitam.
Ne želite me više ovdje s vama?
Pretpostavljali smo da želiš ići u Cliffside.
Od 1700. Parrishovi idu u Cliffside.
Ovdje dobivam batine zato jer se prezivam Parrish.
Zamisli kad budem išao nekamo živjet s tim mojim prezimenom.
- Prezime je u čast mog oca. - Zašto ti ne ideš?
Bio sam. Zato nisam ono što jesam.
Ja ne želim biti kao ti. Možda ne želim biti ni Parrish.
Nikad nečeš ni bit. Bar dok se ne budeš ponašao normalno.
- Nisam spreman za Cliffside. - Odlaziš u nedjelju!
- I ne želim više slušati isprike! - Neću više s tobom pričat!
- Sam... - Što je?
Ništa.
- Što radiš tu? - Vraćam ti biciklu.
Nisi trebala. Baš sam krenuo po nju.
Rekla sam Billu da prestane.
Uzalud. Pričat ćemo drugi put.
Što je bilo?
I ti si čula? - Naravno.
Dođi, našao sam neku čudnu igru u tvornici.
"Jumanji. Igra za onoga tko ovaj svijet želi napustiti."
"Baci kocke i pomakni figuru. Ako je dvostruko možeš ponovo."
"Tko prvi završi je pobjednik." Želiš li igrati?
Davno sam prestao sa igrama koje se igraju na stolu.
Sarah!
- Sigurno je namagnetiziran. - Alan, vidi.
"Dolaze noću, bolje pobjeći. S njima se nevalja šalit."
- Što je bilo? - Ne znam.
Makni ga, Alan.
O ne. Igra misli da sam ja bacao.
Kako to misliš "Igra misli"?
"U đungli ćeš ostat dok 5 ili 8 ne dođe."
"U đungli ćeš ostat..." Što to znači?
26 GODINA POSLIJE...
Napravit ću hotel.
Tako je veliko... Judy, Peter, dođite vidjeti!
Ovdje će biti recepcija.
A ovdje u sobi, šank.
Super! Sigurna sam da će ona ovdje biti sretna sa svojom djecom.
To su djeca moga brata. On i žena su mrtvi.
Nije kraj svijeta?
Itekako.
Peter više negovori otkad se to dogodilo.
Žao mi je.
Jedva smo poznavali roditelje, nikad ih nije bilo.
Skijanje u St. Moritzu, casino u Monte Carlu i safari u crnoj Africi.
Nismo znali ni ako su nas voljeli.
Dok je jahta tonula, napisali su nam, oproštajno pismo.
Poruka je nađena u vodi u boci šampanjca.
Oprostite...
Bila je to prometna nesreća u Kanadi.
- Hoćete li mi dati dokumente? - Sutra ujutro, ne brinite.
Morat ću pozvati bravara.
Peter, pokupi igračke.
Odnesi torbu u potkrovlje.
A onda ćemo pojesti sladoled. I jedan whisky.
Što se dogodilo?
- Ja idem spavati u motel. - Molim te!
Nema traga guani.
- Sličio je na ovo. - Afrički šišmiš.
Jedna curica ih je vidjela mnogo 60-ih godina. Ali ovdje ih nema.
- On kaže da je vidio jednog. - Što god je bilo, otišlo je.
Hm, mene ne bi šišmiši zabrinjavali.
A što bi vas zabrinjavalo?
Ja nebi mogao živjet u kući gdje se dogodilo ubojstvo.
Mali Alan Parrish. Govore da ga je otac ubio.
Sakrio je leš u zidinama kuće.
Ali ga je prije raskomadao.
Dečki, ne želite zakasniti prvi dan u školu?
- Nema šišmiša. - Jesi li čuo?
Nemate se čega bojati u ovoj kući.
Biti pozvana od ravnatelja prvi dan škole!
Dobro nemojmo sad misliti na to, nego jedimo.
Saznali smo zašto kuća košta tako malo.
Prije 26 godina jedan dječak, Alan Parrish, nestao je.
Roditelji su ga ubili i sakrili među zidove.
Dosta mi je tvojih laži. Sad si u kazni.
Ionako ne znam kamo bi išla u ovom glupom gradu.
I nisam lagala.
Jesi li što čuo malo prije?
Da li ti nedostaju mama i tata?
- Ne. - Lažljivice.
Prestani mislit će da si luda.
A što će o tebi misliti, ako ne počneš ponovo govoriti?
Idem u ured. Školski autobus dolazi uskoro.
Imate li ključeve od kuće?
Slušate li me?
- Što je? - Čekat ću dok ne dođe autobus.
Jesu li vaši roditelji čekali s vama?
- Ne. - Sigurna si? Mogla bi vas povesti.
Ne brini. Autobus stiže uskoro.
Dobro. Budite dobri danas.
- I ti čuješ, jeli? - Što?
Odakle se čuje?
Odnesimo ga tamo.
Čudno. Blokirana su.
"Za prebacit onoga koji ovaj svijet želi napustit."
"Baci i igraj. Ako duplaš igraj još jednom. Tko prvi završi-pobjednik je"
Možda su od mikročipa.
Bacaj ti prva.
6.
"Jedan će te mali dodir smrznut. Nemoj da te ubode."
Nemoj!
"Loše ide misija. Majmuni usporavaju isporuku."
Slušaj.
Majmuni su izašli iz igre. I komarci.
Ovo nisam vidjela.
"Avanturisti, oprez."
"Ne počinjite ako ne namjeravate završit."
"Igra završava kad jedan od vas stigne na Jumanji."
Majmuni su otišli.
Čekaj! Ako završimo igru, nestat će sve.
Teta Nora se neće ljutiti.
Brzo ćemo završiti. Nije zahtjevna igra.
Pet.
"Ima oštre zube, želi vas okusit."
"Ne isplati vam se pregovarat."
Ne sviđa mi se, nimalo.
Netko je tu.
Nemoguće, Peter. To je priviđenje.
Bježi Peter!
Vratio sam se.
Moj bicikl.
Netko je bacao 5 ili 8.
On.
Hvala!
Hvala! Oprosti ako sam te prestrašio.
Vratio sam se! Mama! Tata!
Kući sam! Vratio sam se!
Ja sam! - Alan! Mama, tata!
Kući sam! Vratio sam se!
Jesi li ti moja sestra?
Ne, ja sam Judy, a on je Peter.
Gdje je mama? Tata je u tvornici?
Ti si... Alan Parrish?
- Da. A vi ste? - Mi sad ovdje živimo.
- Gdje su mama i tata? - Ne znamo.
Kuća je bila godinama prazna.
Svi su mislili da si mrtav.
- Opiši mi je. - Crvena bunda i dugi rep.
Silazi s mog auta, na nogostup!
- Koja je godina? - Najnovija je.
- Ma ne. Koja je sad godina. - 1995. sjećaš se?
Dokumente. Ili su u drugom kostimu?
- 26 godina... - Vi ste odavdje?
- Da. Al' sam bio u Jumanjiu. - U Indoneziji sa WWF.
- Da to je naš stric. - Uvijek se ovako oblači?
- Da on je vegetarjanac. - Van od tamo!
Majmuni.
Nije baš čist?
Povrijedio je glavu par mjeseci unazad.
- Čekaj! Kamo ideš? - Tražiti roditelje!
Čekaj!
Ovdje je moj otac proizvodio cipele.
Najbolje u ovom kraju.
Oprostite.
Dobra.
Što se dogodilo tvornici?
Propala je. Kao i sve u ovom gradu.
Hladno je vani. Malo kave?
Zašto su je zatvorili?
Kad je njegov sin pobjegao, Sam ga je svuda tražio.
Potrošio je sav novac. I poslije je prestao raditi.
Nije ga bilo briga nizašta.
Nitko nije više volio onog dečka više od Sama.
Uzmi ili ćeš se smrznuti.
Hvala. Parrishovi su još ovdje?
Kad kad ih vidim.
Potraži ih u Adams Streetu.
I naši su roditelji mrtvi.
Bili su na srednjem istoku na pregovorima o miru kad...
Naš otac se bavio reklamom.
Kladim se da vam nedostaje. I meni.
Ponovo odlazi.
Znam da ti se neda, ali završimo igru.
- Završimo? Zar vam i ja trebam? Za svaki slučaj ako nas bude strah.
- Gore je već jedan lav. - Nisam krotitelj.
- Teta se mora sada vratiti. Nadam se da nije alergična na dlaku.
Larry, nosiljku. Pomogni mi.
- Je li ranjena? - Mislim da je i ona ubodena.
- Da, još jedan ubod. - Pedeseti. Što se događa?
Nije li to gđa Thomas?
- Tko? - Agentica za namještaj.
- Slušajte, čujete li? - Što?
Uđite u auto.
Što je izašlo iz igre prije mene?
- Lav, hrpa majmuna... - Ono!
Ne bojte se. To je samo kukac. Tu smo na sigurnom.
Ne može do nas dok smo nisko.
Ne može proći kroz prozor. Na sigurnom smo.
Zna li netko voziti? Ne? Bez straha.
Tata mi je jednom dopustio voziti.
Lako je. Krećemo!
Krov!
Dječja igra.
Alan...
Drži je dalje od mene!
Kad ćeš nam pomoći igrati? Naša teta brzo dolazi.
OK. Recite da je bivša vlasnica kuće.
Dok nema mojih roditelja, ova kuća pripada meni.
Ah, hvala Bogu. Nema više listova od banana.
Što će majmuni napravit našem eko sustavu?
Porezao si se na komad stakla?
Zašto si skinuo strašila?
- Nikad se nisam brijao. - Kamo ideš?
A da ja i Peter igramo dok ti gledaš?
- Hvala, već sam vidio. - A onda, što ćeš?
Ne znam. Nastavit ću tamo gdje sam stao.
Tko zna ako gđa Niedermeyer još predaje.
Idemo, ionako nam neće pomoći. Strah ga je.
Što si rekao?
Idemo u dnevni boravak.
Nemate pojma što vas čeka.
Uspjet ćemo. Ne treba nam tvoja pomoć.
Ja mislim da će vam trebati.
Majmuni, komarci i lavovi su samo početak.
Vidio sam užasne stvari.
Stvari koje ne možete ni zamisliti da postoje.
Ima i sjena, koje te noću prate.
Poslije se nešto dere. Onda ih čuješ kako nešto jedu...
I moliš da ne budeš desert.
Strah? Vi ni ne znate što je strah.
Bez mene nećete izdržati ni 5 minuta.
Onda... hoćeš li nam pomoći?
Gledat ću.
I ne bojim se.
Peter, bio si super.
Jednostavno, psihologija. Tata je to radio samnom.
- Spreman? - Da.
- Alan. Spreman? - "Spreman" ne postoji.
Pokušat ću ponovo.
Alan ne radi.
A ne... nije tvoj red.
Peter je bacao dva puta jer je uduplao.
- Sad sam ja na redu. - Ne, gledajte.
Dvije figure su vaše, jeli tako? A čije su ove dvije figure?
Slon je bio moja figura.
Igrate partiju koju sam ja počeo 1969.
Morat ću i ja igrati.
- Nije tvoj red. - A tko je onda na redu?
Sarah Whittle.
Nekad je ovdje stanovala.
Naježim se od ovog mjesta.
Ovdje smo igrali.
Siguran sam da nije bio više tu. Oženila se sa Billy Jessupom.
- Možda zna gdje je Sarah. - Zna. Ona je medij.
Točno.
Zamišljao sam ga mnogo većeg.
- Možete li nam pomoći? - Imate dogovoreno?
- Ne, tražimo nekoga. - Madame Serena je zauzeta.
Možda nam vi možete pomoći.
- Koga tražite? - Curicu koje je ovdje stanovala.
- Ovdje ja stanujem oduvijek. - Onda poznajete Sarah Whittle.
Što želite od... - Sarah Whittle?
Sarah?
Ne zovem se više tako.
- Sarah Whittle? - Što želite?
Prije 26 godina igrala si se s jednim dečkom na kraju ulice.
Jedna igra sa bubnjevima.
- Kako znaš? - Taj dječak sam ja Sarah.
Alan?
Iznenadio si je.
Ostavite poruku. Doktor će vas nazvati.
Dr. Boorstein ja sam Sarah W. Nazovite me.
Treba mi jedan savjet.
Ona stvar o kojoj sam vam govorila, koja se nije desila...
O onom dječaku koji nije nestao...
Sjedim kod njega i pijem limunadu.
- Nazovite me. - Dok čekamo...
Bila sam 2000 sati na terapiji da bi me uvjerili da ovo ne postoji.
Pokušala sam zaboraviti onu moju fantaziju.
Bilo je grozno. Stvarno. Ali je sve bila istina.
Ne, tvoj te otac ubio, i rasjekao na komade.
Sarah! Idemo! Moj tata?
Moj tata me nikad me nije taknuo, zamisli kako me onda raskomadao.
Prije 26 godina počeli smo igrati jednu igru.
Sad sjednimo zajedno i završimo je.
I zamisli malo? Ti si na redu.
Igraj Sarah.
Dobro, daj mi kocke. Idi doma. Nitko te ne tjera da igraš.
A ja koja sam te zamišljala kao sveca.
Pročitaj, hajde.
"Rastući brže od bambua. Budi pažljiv, neće te više pustiti."
- Fantastično! - Recite mi da nije stvarno.
Je. Budite dalje od zidova. Ništa ne dirajte.
Ne radite nagle pokrete.
- Vau, prelijepi su. - Oni cvijetovi su otrovni.
I držite se dalje od debelih grana i velikih žutih usana.
Kakvih žutih usana?
- Čvrsto drži! - Držite ga! Odmah se vraćam.
Oprosti Angus.
Sad će vidjeti!
Sve u redu?
Bože moj!
Moj auto!
Ne mogu vjerovati. Upali. Molim te. Da!
- Carl? Odgovori. - Halo, Carl ovdje.
Ovo je hitno. Životinje su u Semiliberta.
Zovi Stana i Willy-a. Ja moram pazit na jednog sumljivog tipa.
Trebao sam biti vatrogasac.
Sarah!
- Pusti me! - Igra nije završena.
Za mene je. Nisi više u džungli.
Tko želi hladnog čaja? Idem napraviti malo čaja.
Molim te. Zadnji put mi je ova igra upropastila život.
Upropastila tvoj život?
"U džungli ćeš bit dok netko ne dobije 5 ili 8."
Bila sam mala Alan. A ti si nestao.
Šišmiši su me okružili i ganjali po cesti.
Bilo me je strah. Žao mi je Alan.
Nitko mi nije vjerovao. Bila sam sama. - I ja sam bio sam 26 godina.
Kao ja.
Razumijemo te Sarah. I mi se bojimo.
Ali ako završimo igru, sve će nestat.
- A ako ostanemo u igri? - Nećemo.
Ja neću prestat igrati. - Ni ja.
Ni ja.
- Idemo Sarah. - Molim te.
Znala sam da će biti crni dan.
Hajde, uspjet ćemo. Moramo biti hladnokrvni.
Uspjet ćemo.
"Lovac iz džungle će doći..."
"...osjećat ćeš se k'o izgubljeni dječak."
- O čemu se radi? - Van Pelt.
Bjedni crve! Protivnika treba napasti!
Promašio dječače moj. Dolazim. Spašavaj se tko može.
Hej ti!
Ruke u vis!
Ne mogu vjerovati.
Ako se Alan izvuče, opet će se desiti.
Kad pokazuješ ljutnju, privlačiš negativnu energiju.
I onda završiš u džungli. Nije bila nesreća.
- Tko igra? - Ja sam na redu.
- Mogao si reći da je bio on. - Pojavio se dok sam bacao!
Da li je on razlog zašto nisi htio igrati?
Ni ti nisi htio igrati? Mister "Moramo završiti igru".
- Što Van Pelt ima protiv tebe? - On je lovac.
- I sad želi mene. - Zašto?
Ne znam. Što god napravim, isprovocira ga.
- Bio bi lijep lovački trofej. - Ti si na redu.
- Pričaj s njim. - Si luda? On je naoružan.
Više mi nemoj govoriti da sam luda!
Ovdje misle da sam ja luda zbog ove igre.
- Možda bi trebala bacati. - Da.
- Nitko nije dolazio na moje fešte. - Hej, ja bacam.
Sada bacam.
Hajde baci.
"Ne budi smiren kad čuješ buku. Ostati miran je ubitačno."
Tiho.
Bježmo! Stampedo divljih životinja!
Igra!
Ne okrećite se!
Igra, neee!
- Kamo ideš? - Ide prema vodi!
- Ja sam teta Nora. Gdje ste bili? - Žao mi je, pogriješili ste broj.
Čekajte me!
- Izvolite. - Ovakva zrna.
Ne rade ih od 1903.
Prokletstvo! Treba mi neko oružje.
Treba čekati i morate ispuniti ovo.
Mogu ih ja ispuniti.
Louise...
Ako vas netko pita, niste ovdje kupili.
To je za obranu, jeli?
Alan!
Tiho!
Peter!
- Peter, je li sve u redu? - Bio si super.
- Naježila sam se. - Stvarno si super.
Nije loše. Sad mi daj igru i idemo.
O ne.
Pravite se zbunjeni.
Sakrij igru.
- Gdje su nevolje tu si i ti. - Ja? O čemu pričaš?
- Želim ti postavit neka pitanja. - Ne idem!
- Mislila sam da je vaš stric. - Ne bojte se, odmah se vraćam.
- Napuštaš svoje prijatelje? - Završit ćemo igru kasnije.
- Van Pelt... - Bolje da se vratite kući.
- Kako ćemo sad završiti? - Ne možemo završiti bez Alana.
- Judy! - Što se dogodilo?
Mislila sam završiti. Nedostajalo mi je 10 polja.
"Nepropisan potez ste napravili, nazad jedno polje moraš ići."
- Htio si varati? - Probao sam baciti dva puta 5.
U redu "draga", to znači varanje.
Peter, tvoje ruke! Pogledaj si ruke!
Idu prema parku Parrish. Ne mogu ih zaustaviti.
- Zovite nacionalnu sigurnost. - Što se događa? Znam da znaš.
Ako ti kažem, nećeš mi vjerovati, Carl.
- Kako znaš moje ime? - Znam još puno toga.
Radio si kod Parrishovih. Zvali su te "Vrući lak".
Da radio sam tamo. A onda me vlasnik otpustio.
Imao sam nešto što bi preokrenulo ovaj grad.
- Tvoje cipele. - Točno.
Carl, znam da ne znači puno poslije 26 godina...
...žao mi je.
- Zašto ti je žao? - Ja sam, Alan.
- Što se događa? - Čini mi se da su sniženja.
Jesi li i ti vidjela tri majmuna na jednom motoru?
NE RADI
Platit ćemo kauciju čekom.
Recite onom cmizdravcu...
Daj to meni...!
Upomoć! Izvucite me odavdje!
- Eno ga tamo. - Čekajte.
Uhvatio sam te djevojko. Sad će te Alan doći spasiti.
On ne zna da sam ovdje. Onda zbogom planu. Bog...
- Ne miči se ili ću ti pucati u glavu. - Zovite policiju!
Ovo bi trebalo upaliti.
Provjeravam cijene!
Ako me pustiš, mogu sve zaustaviti.
Govorim ti istinu. Molim te moraš mi pomoći.
Znam da ću se pokajati.
Budi miran.
Eto, oslobodio sam te. I što ćemo sad?
- Ključevi lisica! - Jednom ćeš mi bit zahvalan.
Ima i taoca, ženu i dvoje djece.
Radi se o naoružanom pojedincu od prije. Dalje, Carl.
- Gdje je to? - U "Planet štednje".
U redu je.
Ne brini. Već sam jednom vozio.
- Između Monroe ili Elma. - Kineskog episkopa?
Sad je fast food. Ako još postoji.
Judy!
- Imamo društvo. - Odlično. Neka nas prati.
Evo igre.
Smrt i prokletstvo!
- Ugasi sirenu! - U redu, čekaj.
- Prestani šmrcati. - Mogao sam te upucat bilo kad.
- Zašto nisi? - Alan je bacio kocke.
Eno tamo. Koči!
- Kočnice! - Koči!
Morao bi doći što prije.
Sarah! Sve u redu? Gdje je Peter?
Tu sam.
Fantastično.
Zapamti, uvijek možeš vladat situacijom.
Kraj treće kazete.
Zadnje vijesti. U Brantfordu...
...pomoć je potražilo najmanje 98 ljudi.
Simptomi su temperatura.. i napadi vrtoglavice.
- Pričaj ti s njim Alan. - Nema vremena za to, OK?
Znam, ali on je samo dječak. Htio je pomoći.
Judy, dođi.
Upozorio sam te, Peter, al' vi ste se htjeli igrati.
Plačeš? Ne plači. Hrabro.
Plakanje nije nikad nikom pomoglo.
Ako imaš kakav problem, prihvati ga kao čovjek.
Žao mi je. 26 godina u džungli, a isti sam kao moj otac.
Dođi tu, žao mi je. Nije to ništa.
- Normalno je da te strah. - Nije to.
Što je onda?
U redu. Spreman?
Ne brini se, ubrzo ćeš biti kao prije.
Sjednimo svi zajedno i završimo partiju.
Ma koliko koštalo.
Iznenada se osjećam kod kuće.
Lorraine, idem u kuću Parrishovih. Pošalji mi pojačanje.
Lorraine?
- Čekajte! - Što je sad?
- Imate problema gđo? - Hoćete li me odvesti u vilu Parrish?
- Imate dvoje djece? - Bože! Što se dogodilo?
Uđite. Objasnit ću vam putem.
Dobro! Slobodno ga uzmi! Moramo stići kod vas.
- Ne možemo igrati negdje drugdje? - Ne ja sam ovdje odrastao.
- Ja igram. - Sarah, ako dobiješ 12, pobijedila si.
Dobro. Spremni? Idem.
Nema veze.
"Jednom mjesečno s mladim , mjesecom zapuhat će monsun..."
"...u tvojoj laguni. Monsun... Srećom smo pod krovom.
Malo kiše nije ništa. - Ne, ali ako je jaka može te ubiti.
- A što ćemo sad? - Na gornje katove!
Držite se zajedno!
Sve u redu Peter?
Alan, što je ono?
Plivaj!
Popni se na stol!
Popni se na luster!
- Judy! Peter! - Pusti mene. Nije to ništa.
Sigurno im je TV pojačan do daske.
Uvijek sam to htio napraviti. Maknite se.
Alan, daj mi ruku!
- Uhvati moju ruku. - Uhvatio sam!
Uzmi igru.
- Jesi li dobro? - Da.
Alan, napao si aligatora zbog mene.
Krokodila. Aligatori nemaju zaliske na zadnjim nogama.
Neoprostivo.
Ja sam na redu. Imam ideju!
Pukovnik iz biblioteke sa Engleskim ključevima.
Našao sam.
"Svojih nekretnina se boj. U podu se možeš zaglavit."
- Pomozite mi! - Budi miran. Ne uzrujavaj se.
- Miran sam! - Alan, uzmi ovo!
U redu, baci!
Nemojte mi uvijek davati stvari koje se razbiju!
"Ima jedna lekcija..."
"...za naučit..."
Uhvatila sam te!
"Nekad se moraš vratit nazad."
- Boli li te? - Ne.
Hvala Judy. Koja spremnost.
Sarah i ja bi se voljeli izvući iz poda. Ti si na redu Peter.
- Mislila sam da ću te ponovo izgubiti. Hvala što si mi bila blizu.
"Trebaš pomoć? Uništen si? Imaš sreće. Imamo osam."
- Što je? - Ništa.
Peter moj tata je imao sjekiru u drvarnici. Idi po nju!
Judy? Peter?
Teta Nora, ja sam Peter.
Objasnit ću ti kasnije.
Sarah, ti si na redu. Ako dobiješ 7, završila si.
- Ne mogu! - Stavi kocke u usta.
Judy, donesi odmah igru!
Judy!
- Je li sve u redu? - Da. Pomogni im.
Hajde Judy.
Daj mi kocke.
"Malo ti fali za doći. Sad će zemlja počet drhtat."
Jedina nam je šansa završiti partiju.
- Uzmi igru! - Ne, neću te pustiti!
Ne miči se!
Digni se.
Što imaš u ruci?
Baci!
Kraj trke, žao mi je.
- Počni trčati. - Ne.
- Nije te strah? - Usr'o sam se.
Ali moj je otac govorio da se protivniku treba suprostaviti.
Svaka ti čast. Napokon se ponašaš kao muško.
Tvoje zadnje riječi?
- Jumanji. - Što?
Jumanji.
Ne, Alan! Ne!
Zaboravio sam svoj govor.
- Sretan sam što si se vratio. - Nije me bilo samo 5 minuta.
Čini mi se kao stoljeće.
Mislio sam da više nikad ne želiš samnom pričati.
Žao mi je, što god sam rekao.
Alan, ja sam bio malo ljut.
I meni je žao. Oprosti mi.
Ne moraš ići u Cliffside, ako ti se neda.
Sutra ćemo pričati. Kao čovjek s čovjekom.
- Možda kao otac i sin? - Odlično.
Moram ići. Poseban sam gost.
Tata...
Onaj dan 1969... Danas u tvornici...
Carl nije bio kriv. Ja sam stavio cipelu na traku.
Hvala što si mi to rekao.
- Zahvalan sam ti. - Bog tata.
- Gospode! Judy i Peter! - Alan, nema ih.
U 1969-toj smo. Oni još ne postoje.
Zaboravio sam kako je biti odrasao.
- Mi nećemo zaboraviti. - I nećemo zaboraviti Judy i Petera.
Ima nešto što sam htjela napraviti.
I želim to napraviti prije nego što odrastem.
Možda nemaju autoškolu u prvom srednje.
Tata, novi model je super. Jedna nova cipela.
- Jesu li stigli. - Vidimo se sutra na aerodromu.
Bit ćete najljepši božićni poklon.
Jesu li tu?
- Jim! Drago mi da te vidim! - Moja žena, Martha.
- Ovo je Sarah. - Gdje su djeca?
- Bože moj, evo ih. - Kako znaš?
- Intuicija. - Da. Evo naše djece.
Judy i Peter. Djeco, pozdravite Parrishove.
- Drago mi je. - Niste se ništa promijenili.
Čini mi se da ih dobro poznam zbog...
Jeste li Alanu pričali puno o njima?
Idem po poklone.
- Obožavamo djecu. - Sretan Božić.
- Onda, kad počinješ? - Htjeli smo ići na skijanje.
- S autom u Kanadu. - Ne!
Oprostite. A što imamo...
...potrebu za reklamom za jedan novi proizvod.
Dobro. Mogu početi i sutra.
Ovo su svi oni s kojima ćeš raditi.
Dođite. Naša kuća je... vaša kuća... je...
Što je ta buka?
Prijevod i obrada: @stro;-)